Cercador
Tots els relats de Enric Vilalta
L'OCELL DE FERRO
Enric Vilalta - 17-05-2013 - 646 Lectures - 0 comentaris
Temps estimat: 24 minutsHi havia a la Ciutat de Gel, a l’altra banda d’un mar que s’havia mort i que havia tornat a néixer, una nena que es deia Marina, de galtes molsudes i amb uns ulls com dos peixos negres a punt de fer-se un petó. La Marina vivia al mig d’un bosquet oblidat entre grans blocs de pisos, en un més
SILENCI
Enric Vilalta - 26-01-2013 - 883 Lectures - 0 comentaris
Temps estimat: 3 minutsLa primavera ha vingut per revoltar les hormones dels estudiants, i tant li és si els sorprèn al lavabo, on els convida a tancar-se més del compte, com a la biblioteca pública. No és així per a la Matilde, per a qui comença una tarda menys per a la jubilació, una altra tarda per maleir e més
La veritable història de Lot- Part 2
Enric Vilalta - 14-12-2010 - 763 Lectures - 1 comentaris
Temps estimat: 6 minutsSegona i darrera part de la versió apòcrifa de la història de Lot. Dedicada a Jaume Vinaixa. més
PATI DE LLETRES
Enric Vilalta - 17-10-2010 - 735 Lectures - 0 comentaris
Temps estimat: 3 minutsTres orfes nascuts en un postgrau el 2005 busquen desesperadament el seu pare per exigir-li responsabilitats. més
La veritable història de Lot. Part 1
Enric Vilalta - 21-03-2010 - 992 Lectures - 1 comentaris
Temps estimat: 2 minuts-Escolta, Lot, el que Déu t'ha de dir: pren la teva dona i les teves filles i fuig de la perversa Sodoma amb tots els justos que hi puguis trobar, perquè aviat la seva fúria esborrarà aquesta ciutat de la faç de la terra. Quan això s'esdevingui, ai d'aquell que miri enrere: un terrible càstig caurà damunt d'ell per haver gosat mirar de cara el Totpoderós. més
El poder rau en tu
Enric Vilalta - 20-06-2004 - 1919 Lectures - 3 comentaris
Temps estimat: 17 minutsDilluns, 08.30 del matí. Ascensor de la Stabbing Co. Ltd. -Ja deus saber que al Cristian li han donat l’augment, no?- va dir la Tona amb la falsa innocència que gastava per fotre’t el dia enlaire. En Fèlix va abaixar els seus ulls adormits cap a aquell escurçó que treia el cap entre la gent esperant una resposta. De què reia, la imbècil? Era evident que no en savia res, d’això d’en Cristian. Però ara tocava dir que sí, o bé treure ferro a l’assumpte tot i la mala llet que li començava a pujar del baix ventre. més
l´Autor
6 Relats
5 Comentaris
5938 Lectures
Valoració de l'autor: 9.00